Undskyld? Jeg leder efterfamilien O'Connell.
Sidste hus på vejen. - Tak.
Davs. Er det her O'Connells hus? - Ja.
Kan jeg hjælpe Dem?
Er Ailish O'Connell ikke din datter?
Hun var da det eneste barn, der blev født i Wicklow den dag.
Hendes forældre har registreret fødslen der, hvor de boede.
Du ved da, det ikke var i Wicklow. - Så mangler jeg kun resten af Irland.
Jeg advarede dig. - Far... Min datter findes et sted.
Måske er hun i udlandet, eller død. - Jamen jeg ved det ikke, vel?
Det er uvisheden, der gnaver i mig.
Uanset hvor hun er, så er jeg nødt til at vide det.
Hør nu godt efter, min dreng. Det gjorte kan ikke lades ugjort.
Det ved jeg bedre end de fleste. Se at komme videre, siger jeg.
Det siger du altid. Kom videre fra Belfast, fra Siobhàn, fra alting.
Men jeg kom tilbage og fandt det her, og nu holder jeg fast i det.
Hvor længe? Du er ung, men det varer ikke evigt.
Du skal jo også have kone og børn selv.
Det får du ikke, hvis du fistrer rundt i Irland og leder efter et barn.
Hvem siger, jeg ikke har fundet en? - Har du da det?
Hvad? - Hun hedder Sofia.
Andet behøver du ikke vide. - Sofia? Jeg er din far.
Ja, desværre. - Hvordan er hun, hende Sofia?
Et enkelt spørgsmål melder sig.
Hvem bestemmer i Belfast? Folket eller paven?
Det er det, der er på spil her. Husk: Selvstyre er pavestyre.
Vores modstandere har måttet ty til grovheder og bagvaskelse.
Det er sandt. - De er drevet af frygt.
Frygt for fremskridt og forandring.
Jo, der er nogle i høje stillinger, som driver store selskaber, -
som mener, at Irland skal sælges og overlades til selvstyret.
Men de tjener ikke Deres interesser.
Deres forræderi og falskhed kommer ikke til at sejre.
Vi vil have en britisk regering, og vi vil have vores egen gud.
Stem på Hatton ved det kommende valg og bevar Belfast britisk.
Men hvis vi står sammen, kan vi gøre en forskel.
Stem på McCann. Stem på Labour.
Stem på ham. Jeres mand er McCann. Stem på Labour.
Jeres mand er McCann. - Det lyder godt.
Arbejderne skal kræve deres ret. I skal også deltage i...
Det rækker. Passér gaden.
Hvorfor? - I blokerer gaden.
Hvad foregår der, Michael? - Jeg har ret til at være her.
Vi fører demokratisk valgkamp. - I er til gene.
De misbruger Deres... Hvad er det, De gør?
Passér gaden, sagde jeg. - Det her er chikane.
I blokerer gaden. - Han er kandidat ved valget.
Hvad ved De om det? De må ikke engang stemme.
Med Labour får kvinderne stemmeret. - Gå så, eller der bliver ballade.
Vi har ret til at føre valgkamp.
Gør plads. De er anholdt for at forstyrre den offentlige orden.
Slip mig!
Lad mig være! - Nej, Michael!
Michael! - Emily!
Slip mig så! - Vi holder øje med Dem, McCann.
Mark, Emily er blevet anholdt. - Hvad er det, du siger?
Hun uddelte bare løbesedler, og så kom politiet og sagde, vi skulle gå.
Vi gjorde ikke noget ulovligt. Emily protesterede selvfølgelig.
Så anholdt de hende, men hun havde ikke gjort noget. De var så voldsomme.
Er hun blevet sigtet? - Det ved jeg ikke.
Man burde sigte politiet. - Tag det nu roligt...
Gid jeg var modig ligesom hende. - Det er du da.
Nej, jeg er ej. - Jo, du er.
Se på mig.
Du står fast ved dine principper.
Du trodsede din far. Du giftede dig ikke med Andrea.
Du var der, da Walter Hill blev slået ihjel.
Så du er modig.
Det elsker jeg ved dig.
Får du nogensinde lyst til at forlade den her by?
Selvfølgelig gør jeg det.
Da jeg kom tilbage hertil, vidste jeg godt, hvad jeg vovede mig ud i.
Men hvad?
Nu...
...skal du finde din datter.
Nå, der er du. - Hvad er der, mor?
Jeg ville gerne sludre lidt. Hold op, søde ven. Det er meget irriterende.
Det er en kedelig historie med dig og Ashley.
Ja, meget kedsommelig. - Din far er stadig frygtelig vred.
Det bemærkede jeg. - Hør her, Kitty...
Forsøg at komme til fornuft og slutte fred.
Og gifte mig med Ashley? - Værre skæbner er overgået folk.
Ikke meget værre. - Katherine...
Hvordan tror du, vi er blevet så velhavende?
Held i spil? - Lige det modsatte.
Driftighed, flid og et skønsomt valg af ægteskabelige alliancer.
Jeg siger bare, at du lige så godt kan spille spillet.
Du dør ikke af det.
Og hvis Ashley skulle kede dig...
...så søg adspredelse andetsteds.
Mor dog!
Det handler om pragmatisme og sund fornuft. Bare vær diskret.
Og husk, at som fars arving sidder du ganske tungt på pengekassen.
Det er jo noget for noget.
Systemet har fungeret i århundreder.
Mor, må jeg spørge om noget?
Har du nogensinde?
Nu går jeg.
Husk... diskretion.
Stakkels Emily.
Det er så urimeligt. - Verden er urimelig.
Man kan kæmpe løs, -
men sommetider må man bare stoppe og skabe sine egne øjeblikke.
Kom med mig.
Se på alteret. Der er et mage til i Arezzo.
Har du lavet det? - Det første år i Belfast. Gratis.
Som en gave til det lokalsamfund, jeg var ved at blive en del af.
Det var svære tider som indvandrer i et nyt land, en ny by.
En ny kultur.
Det er så smukt og sart. - Jeg har en lille hemmelighed.
Jeg var meget ung og meget forelsket i din mor.
Jeg indgraverede vores forbogstaver på alteret.
Nej da? Gjorde du? - Ja, jeg gjorde.
Ligesom kærestepar gør på træer.
Ingen vidste det, og det er der nok ingen, der kommer til.
Kan du se bogstaverne? Deroppe...
Ja.
Hvorfor fortalte du os det ikke?
Jeg syntes ikke, I piger skulle vide det.
Det er lidt blasfemisk.
Vi ville have været så stolte af dig.
Jeres mor syntes, det var vidunderligt.
Hvorfor fortæller du mig det nu? - Du har brug for det.
Du og din søster gør mange ting, jeg ikke forstår.
Men I skal vide, at jeg altid vil elske jer.
Hvad er det, du beskylder mig for?
Jeg er stødt over disse slet skjulte angreb på min karakter -
fra jeres kandidat, mr. Hatton.
Hvad har det med mig at gøre? - Spil nu ikke naiv.
Han stiller kun op, fordi du udvalgte ham.
Han kører rundt i din bil ledsaget af sin kone, som er påklædt af din kone.
Giver du da ikke betydelig støtte til den liberale kandidat?
Jo, det gør jeg, men han kommer ikke med vanærende beskyldninger mod folk.
Hvad har Hatton sagt, som er så forkert?
Han antyder, at jeg lyver med hensyn til spørgsmålet om selvstyre.
Det tror jeg ikke, han gør.
Hvis han nogensinde kommer bare i nærheden af at udtrykke den tanke, -
får han en injuriesag på halsen.
Jeg finansierer ham, men jeg har ikke vetoret over alt, hvad han siger.
Når du er så optaget af politik, skulle man tro, du var mere tykhudet.
Hvis du ikke kan tåle valgkampens tummel, burde du måske trække dig -
og overlade det til dem, der kan.
De skal illustrere livet om bord.
Passagererne, de luksuriøse kahytter, orkestrene, ballerne...
Moden? - Netop.
Vores kvindelige læsere går op i mode. Moden i London er moden i New York.
New York... Det lyder pragtfuldt. - Det er det også.
Jeg ville lyve, hvis jeg sagde noget andet. Er De klar til at begynde?
Sig, hvad jeg skal tegne.
Lad os begynde med balsalen, hvor de fornemme damer og herrer er samlet.
Herrerne i kjole og hvidt, damerne i de nyeste aftenkjoler.
Créme de la créme. - Udmærket.
Har du det godt?
Der er telegram fra Morgan.
Myndighederne i New York vil ikke have landingsbroen forlænget.
Måske får vi ikke noget sted at gå til kaj.
Tænker du nogensinde på, at skibets størrelse kunne blive dets undergang?
Hele tiden.
Du skal vide, at Carruthers inspicerer kalfatringen i dag.
Er det tilfredsstillende? - Ja, fuldkommen.
Vi skal aftale en dato for afprøvning af forreste kollisionsskod.
Det må vente lidt. Vi drøfter stadig højden på skodderne.
Jaså? Hvorfor? De har vel den lovpligtige højde?
Det ved vi to jo godt, hvad betyder. - Hvabehar?
Minimum, ikke maksimum.
Kom nu, Carruthers. Skal vi ikke for én gangs skyld standse komediespillet?
Jeg aner virkelig ikke, hvad De taler om, Andrews.
Nej. Undskyld. Det gør De nok ikke.
Kom, så fortsætter vi.
De har besøg.
Mit navn er Gordon. Jeg er advokat. Jeg er her takket være dr. Mark Muir.
Tillader De?
Man siger, at De slog en betjent. Fortæl, hvad der skete. Med egne ord.
De her kan sendes til Ismay og Morgan.
Vi har vist ikke glemt noget. - Nej, det har vi ikke.
Så må lord Pirrie fremlægge vores bedste argumenter.
Det sker ikke så tit, men jeg trænger til en lille én. Hvad siger De?
Ja, hvorfor ikke?
Min kone ser nødig, at jeg drikker om dagen.
Jeg skal nok holde det hemmeligt.
Tak.
Skål.
Jeg har fået nogle gode nyheder.
Hvad er det? - Min kone er gravid.
Tillykke. - Jeg er glad for det. Meget glad.
Der er kun fire måneder til.
På det seneste har jeg tænkt meget på skabelse og undfangelse.
Det, vi laver af jern og stål, -
kan aldrig erstatte det, der fødes af kød og blod.
Faderskabet ændrer Deres perspektiv.
Muligvis. Jeg har ikke tænkt på andet end skibsbyggeri de sidste 24 år.
Værftet har været mit liv. - Det er almindeligt på disse kanter.
Det var det samme i min barndom. - Nå ja. Deres far arbejdede her jo.
Jeg kan ikke huske ham. Jeg arbejdede mig ellers op gennem værftet.
Jeg blev oplært side om side med arbejderne. En prima uddannelse.
Jeg lærte så meget af dem.
Deres kammeratskab, deres mod...
De var meget venlige mod mig.
Det værste, jeg kunne tænke mig, ville være... at svigte dem.
Det kommer De ikke til.
Vi får se.
Det er derfor, jeg ikke skal drikke. Jeg bliver rørstrømsk.
Jeg beder dig bare om at komme til fornuft.
Giv Ashley en undskyldning, så vi kan prøve at lægge det her bag os.
Kaste mig i støvet, mener du? - Nej!
Jeg kan ikke lide at blive brugt som brik i det her spil, far.
Hvis en mand gør som jeg, "løber han hornene af sig".
En absurd sammenligning. En kvindes dyd er af en anden art.
Så meget mere dyrebar. - Ja!
Kitty, vil du ikke nok bare gøre det her?
Hvis ikke du gør det, kan det få frygtelige følger.
Så må du finde et andet godt parti. - Det er udelukket. Dit ry er ødelagt.
Jamen hvad så?
Kitty, enten giver du Ashley en undskyldning, eller også...
...slår jeg hånden af dig.
Er du med?
Jeg gør dig arveløs, og du skal forlade hjemmet.
Javel. Vi er altså overgået til trusler.
Det er ikke nogen trussel, det er et løfte.
Tænk nu godt over det.
Jeg lader dig vide, når jeg har besluttet mig.
Behandler de dig godt nok? - Hvad tror du?
Jeg er nærmest skidt i deres øjne. - Pas nu på.
Jeg klarer den.
Der er en glød, der holder mig i gang. Et raseri.
Du kommer snart ud. Mr. Gordon siger, at de ikke har nogen sag mod dig.
Det er godt at høre.
Er der noget, du har brug for?
Nej. Jeg klarer mig.
Besøgstiden er forbi.
Hils dem alle sammen, ikke? - Det skal jeg nok.
Dr. Muir er her. - Muir!
Mr. Morgan har bedt mig viderebringe sine personlige lykønskninger.
For hvad?
Miss Yaegers artikel i New York Times. 'Det synkefri skib' En genistreg.
Det var vist Deres bidrag, Muir. - Nej, det sagde jeg ikke.
Det er underordnet. Det er det, der står her, der tæller.
Jeg sagde 'teoretisk' Og kun hvis vi hæver skodderne til øverste dæk.
Selv da er skibet ikke 'synkefrit' - Det her handler om fornemmelser.
Vi havde brug for at få den offentlige mening med os efter Olympic-historien.
Hæver De så skodderne? - Du almægtige, nej.
Det lader sig slet ikke gøre.
Skulle folk promenere langs et lukket dæk og åbne tunge døre hele tiden?
Foreslår De virkelig, at vi gør det? - Ja. Det er netop, hvad jeg foreslår.
Jamen, vi har valgt ikke at gøre det. Stil Dem tilfreds med Deres bidrag.
Når mr. Morgan ønsker én tillykke, skal man huske at sole sig i hæderen.
Hvorfor sagde han ikke noget? Han kunne have støttet os.
Han kunne mærke, det var nyttesløst. Det vidste Pirrie fra begyndelsen af.
Han har lang erfaring med Ismay og Morgan.
Er det ikke lidt kynisk? - Det er forretningslivets realiteter.
Dem har jeg lært en del om. - Det har jeg også i årenes løb.
Jeg håber ikke, jeg bliver så træt. - Jeg havde samme håb i Deres alder.
Det er så dumt. Jeg kunne lige så godt have hænderne bundet på ryggen.
Hvad er formålet med mit arbejde, når alle mine forslag bliver afvist?
Ikke dem alle. - Jeg var uforberedt på det her.
Jeg havde forventet mere af lord Pirrie.
Måske forventede du for meget. - Det gjorde jeg tydeligvis.
Det har ikke været nogen god dag. - Alle har dårlige dage.
Jeg ville gå i spåner, hvis ikke det var for dig.
Sådan har jeg det også.
Det løser ikke problemet med skodderne.
Hold nu mund med de møgskodder.
Det var du længe om.
Kitty!
Kitty, hvad laver du her?
Jeg kommer for at sige farvel, Muir... Malone. Hvad du så hedder.
Hvad mener du med farvel? - Det er temmelig trivielt.
Lad os bare sige, at detaljer om vores forbindelse er kommet for en dag, -
og min far har taget anstød af det.
Herregud...
Det er jeg ked af. - Sket er sket.
Han kan være en galhovedet gammel skiderik sommetider.
Nå, men tingene er gået i hårdknude, så jeg smutter.
Hvor tager du hen? - London.
Jeg har alligevel fået nok af den her ildelugtende lille by.
Du har vel ikke lyst til at tage med?
Det kan jeg ikke. - Nej.
Det var bare en tanke. Men guderne må vide, hvorfor du vil blive her.
Jeg har mine grunde. - Du har dine rødder her.
Noget derhenad.
Jeg måtte bare sige farvel. - Jeg er ked af det.
Det skal du ikke være. - Det er jeg.
Et liv med Ashley ville have været en levende død.
Hvis du kommer til London, må du endelig opsøge mig.
Det skal jeg nok.
Godt. Nå, arrivederci, Marcus, måtte du finde, hvad du søger.
Farvel så længe.
Hvordan har I haft det? Eller rettere, hvordan har jeres venner det?
Skal vi gå en lille tur?
Lorcan, hvor længe har vi kendt hinanden?
Hvorfor gjorde I det? Hvorfor forrådte I os?
Han fik mig til det. - Det var din idé!
På knæ. På knæ! - Lad være.
Jeg vil gøre hvad som helst.
Nej, lad være.
Slå ham ihjel.
Hvad?
Slå ham ihjel.
Ikke det... - Det er ham eller dig.
Gå ad helvede til!
Åh gud...
Hvordan skal jeg leve med det? - Det skal du ikke.
Husk det nu: Flink og høflig. De må ikke blive vred.
Emily Hill? - Ja, hr. Dommer.
De er sigtet for forsætligt at have overfaldet en betjent, -
at De hindrede denne betjent i at udføre sine pligter, -
og brød den offentlige ro og orden.
Hvad er Deres påstand? - Ikke-skyldig, hr. Dommer.
Det er alvorlige sigtelser. Mr. Gordon?
Mrs. Hill bør løslades mod kaution, da hun ikke udgør nogen trussel.
Hun er for nylig blevet enke og tager sig af sin mor.
Hun bestrider alle sigtelser og vil møde op i retten til enhver tid.
De protesterer vel mod løsladelse? - Det gør vi.
Emily Hill ser måske sød ud, men hun kommer fra en familie af agitatorer.
Det er løgn!
Overfaldet på betjenten understreger det.
Hendes afdøde mand anstiftede optøjer.
Hæren slog ham ihjel. - Ro!
Vi tror, at hun ville gå på gaden igen, hvis hun blev løsladt.
Op til valget er ro og orden afgørende.
De fordrejer sandheden. - Mrs. Hill!
Deres frækhed og uregerlige opførsel beviser kun anklagerens påstand.
De forbliver varetægtsfængslet. - Nej!
Før den sigtede bort.
De kan ikke lukke munden på mig. - Det skal nok gå, Emily!
Slip mig! - Det her er vanvittigt.
Jeg er forfærdelig ked af, at det er endt sådan.
Jeg burde have holdt hende i kortere snor.
Hun valgte det selv, Henry.
Det tør siges.
Efter et stykke tid kunne hun vel godt komme tilbage.
Nej, det har jeg gjort helt klart. Hun er rejst fortid og evighed.
En svær beslutning at tage, Henry. - Men nødvendig.
Enten har man ære, eller også har man ikke.
Jeg beklager den smerte, det har forvoldt dig, Ashley.
Vi fortsætter jo bare ufortrødent, som om intet var hændt.
Ganske rigtigt.
Jeg har talt med præsidenten.
Landingsbroen i New York bliver forlænget, så Titanic kan lægge til.
Han stod i gæld til mig. - Nu indhenter verden vores skibe.
Vi burde faktisk drøfte det næste. - Gigantic.
Ja. Vi har lært så meget af Olympic, og indtil nu, af Titanic.
Hvad har De så lært om politik? - Mænd skal være i arbejde.
Og hvis mænd arbejder, bliver der bygget skibe.
Flertallet af Deres ansatte er uenige i Deres syn på selvstyre.
Jeg snakker om et helt land, ikke bare Belfast.
Billedet er større. Større end de skibe, vi bygger.
Det er bedst at holde politik og forretning adskilt.
Jeg er nødt til at vide, at aftalen holder. At De kan levere skibene.
Belfast er problematisk.
De kan jo ikke få bugt med en kultur.
Så er det godt, at vi har demokrati. Folket bliver hørt ved valget.
Hvad hvis de ikke siger det, De gerne vil høre?
Det er folkets afgørelse.
VALGSTED
STEMMESEDDEL
Nej...
...og nej.
Tænk lidt mindre på at være bladtegner og husk, hvem der betaler Deres løn.
Lav dem igen, miss Silvestri. Bedre denne gang.
Hvis De gerne vil gå tidligt hen og stemme, Martin, er det i orden.
Alle er indforstået, hvis De ved, hvad jeg mener...
Han gør det med vilje. Han er så skidtvigtig!
Skal jeg se, om jeg kan få dig over i en anden afdeling?
Nej, nej. Så vinder han jo bare. Den glæde skal han ikke have.
Hvad er der?
Hold op.
Miss Silvestri?
Undskyld.
Borgmesteren bekendtgør nu resultatet af parlamentsvalget 1910.
Michael Patrick McCann, Labour:
1.545 stemmer.
John G. Donovan, Det Liberale Parti: 980.
Jeg erklærer hermed, -
at Albert Henry Hatton er valgt med fornødent mandat til parlamentet-
i denne valgkreds.
Tillykke.
Tak skal De have.
Mine damer og herrer, hr. Borgmester, -
i aften har folket talt i Belfast.
I må ikke være så mutte. Det kunne være gået meget værre.
Jeg er så stolt af dig, Michael. - Tak, mor.
Mit kampagnehold. Kom her... - Flot klaret.
Tak for støtten.
Kommer du med hjem? - Nej, jeg går mig en tur.
Jeg skal hen på partikontoret og takke folk. Vi ses derhjemme.
Ja, vi ses derhjemme.
Farvel.
Måske blev vi slået her, men vi vinder i England.
Vi skal nok få en liberal regering. Asquith får Churchills støtte.
Regeringen kommer til at gennemtvinge irsk selvstyre -
på trods af, hvad Hatton og Carlton tror.
Sandt nok, men det bliver ikke accepteret her efter dette valg.
Hvor står vi så? Med et protestantisk Irland og et katolsk Irland?
Nord mod syd?
Neil? - Jeg har sagt det før.
Uden for værftet kender jeg dig ikke.
Den her får du for dit lede selvstyrelort!
Og for din bror og hans nationalisme!
Og for din mær af en søster, som er lige, hvor hun bør være.
Forsvind fra den her by. Ellers kommer vi ikke kun efter dig.
Vi kommer efter al jeres yngel, er du med?
Mine herrer! Må jeg bede om ro?
Mine herrer! Lord Pirrie vil gerne sige et par ord, inden vi begynder.
Mine herrer, jeg vil ikke holde på Dem så længe.
I aftes afholdt vi valg.
Folkets stemme blev hørt. - Det tør sgu antydes.
Mit eget politiske tilhørsforhold er velkendt, -
og det er ikke i overensstemmelse med flertallets ønske.
Men lad mig blot sige, -
at vi er nødt til at lægge denne splid bag os.
Vi skal holde vores opmærksomhed rettet mod opgaven foran os:
Titanic.
For jeg tror stadig fuldt og fast på, -
at dette skib kan forene os -
uanset vor helt oprigtige politiske uenighed.
Tak.
Mine herrer. Udhalingen...
Jeg skal se alle lageropgørelser og arbejdsskemaer i dag.
Hvor er Michael McCann? - Jeg har ikke set ham.
Han er ikke dukket op i dag. - Hvad forventede De af en katolik?
Miss Silvestri, frue.
Sofia. Hvordan har De det?
Jeg er ikke vant til at blive kaldt fra mit kontor af lord Pirrie.
Det er den eneste fordel ved at være gift med ham, min ven. Sæt Dem dog.
Jeg har modtaget et brev fra University College i London.
Nej dog. - Jo da. Det handler om Dem.
Jeg kan ikke se, hvorfor De ikke skulle læse det.
Ih, du milde.
London? - Ja.
Nå...
Undskyld, jeg ikke har fortalt dig det før. Undskyld.
Jeg turde ikke håbe på det.
Er du vred på mig? - Nej. Jeg er bare overrasket.
Er du så glad på mine vegne? - Ja.
Du ser ikke sådan ud.
Hvornår tager du så af sted? - Når det næste semester begynder.
Jeg havde håbet...
Jeg håber, at du tager med mig.
Det har vi jo snakket om. At komme væk fra Belfast.
Det kommer an på... - På din datter?
Ja.
Hvad er der?
Jeg troede, det var håbløst. - Det ved vi ikke med sikkerhed.
Jamen...
Du ved, hvordan jeg har det med din datter. Jeg forstår det godt.
Men jeg tror, at den her mulighed er et skæbnetræf, Mark.
Du jager et spøgelse, men det her er virkeligt!
Jeg beder dig, Mark.
Lad os nu ikke smide det bort. - Jeg er ked af det.
Jeg er også ked af det.
Sofia...